КОМПЕНСАЦІЯ І ДЕКОМПЕНСАЦІЯ НАСЛІДКІВ ЛЕГКОЇ ЗАКРИТОЇ ЧЕРЕПНО-МОЗКОВОЇ ТРАВМИ (ЛЗЧМТ) - Теленгатор, О.Я. (Українські медичні вісті, 2024)
На базі неврологічного відділення спостерігали 210 хворих віком від 18 до 70 років, які в анамнезі перенесли легку закриту черепно-мозкову травму (ЛЗЧМТ ). Строки спостереження – від кількох тижнів після травми до 20 років. За основу було взято строк в 1 рік, який дозволяв говорити про віддалений період легкої закритої черепно-мозкової травми. Хворі були розділені на 2 групи: І – здорові до легкої закритої черепно-мозкової травми (110 хворих ), ІІ (100 хворих ) – які страждали до легкої закритої черепно-мозкової травми на гіпертонічну хворобу І–ІІІ ступенів, дисциркуляторну енцефалопатію І та ІІ ступенів. У роботі наведені дані з виникнення субкомпенсації та декомпенсації у хворих цих двох груп, причини виникнення декомпенсації наслідків у віддаленому періоді легкої закритої черепно-мозкової травми, форми соціально-працевої компенсаторної поведінки через ці наслідки.